Hei hurmuri! Miten menee?
Kuivia japanilaisia nuudeleita loistevalon alla. Unelmista totta.
Et kai sinä seurustele? Löysin täydellistä treffiseuraa.
Täydellisyys on hankala juttu.
Suosin läheisriippuvaisia, itsetuhoisia...
- Tahdotko treffit lauantaiksi? - Kyllä kiitos.
- Hän on söpö ja hauska kaveri... - Onko hän mies?
Voi luoja! Minä kun luulin... Sinä olet niin mukavakin...
Hyvä Shelly. Menenkin vetämään itseni vessasta alas.
FRENDIT
Nuudelit menivät väärään kurkkuun.
Eikö ole naurettavaa? Kuvitelkaa! Hän luuli niin!
Niin.
Kun tapasin sinut ensi kertaa, ajattelin, että mahdollisesti...
Niinkö?
Mutta sitten tuijotit rintojani Phoeben juhlissa koko illan.
Luulivatko muut samaa minut tavatessaan?
- Kyllä. - Kyllä varmaan.
- En minä luullut. - Enkä minä.
- Yliopistossa Susan Saladore luuli. - Ei kai?
- Kerroitko hänelle totuuden? - En.
Minäkin halusin viedä hänet ulos.
Joten kerroin hänelle, että tapailit Bernie Spellmania-
-joka myös piti Susanista.
Tämäpä kiehtovaa. Mikä minussa sitten on?
En tiedä. Olet fiksu ja hauska.
Ross on fiksu ja hauska. Ettekö luulleet hänestä samaa?
- Niin varmaan... - Mitä sitten?
En osaa sanoa. Sinulla vain on...jokin piirre.
- Niinpä. - Juuri niin. Piirre.
Siis piirre! Minä kun luulin, että sanotte jotain epämääräistä.
Haloo?
- Rachel. Paolo soittaa Roomasta. - Voi luoja! Roomasta!
Vai Roomasta! Minäkin voisin tehdä sen.
Täytyy vain ensin päästä Roomaan.
Monica. lsäsi koputti. Puhu äkkiä. Rooma odottaa.
Minä puhun Roomaan!
Hei, isä. Mitä kuuluu?
Voi luoja.
Ross. Se on mummi.
- Miten jaksatte? - Hei, isä.
- Miten hän voi? - Lääkärien mukaan kyse on tunneista.
- Miten sinä jaksat äiti? - Minäkö? Hyvin.
Mukavaa, että tulitte.
- Mitä hiuksillesi on tapahtunut? - Mitä?
- Mitä erilaista niissä on? - Ei mitään.
Sitä se varmaan olikin.
- Uskomatonta! Hänen oma äitinsä... - Rauhoitu.
Olemme täällä vielä hyvän aikaa. Miehet ja ura otetaan myös esiin.
Entä nöyhtäiset pastillit hänen laukkunsa pohjalla?
Ne olivat karmeita!
Minä puolestani rakastin hänen makeutusaineitaan.
- Hän varasteli niitä ravintoloista. - Ja meidän kotoamme myös.
Rouva Geller?
- Hän näyttää niin pieneltä. - Tiedän.
Ainakin hän on nyt ukin ja Phyllis-tädin luona.
Hyvästi mummi.
Heippa, mummi.
Ross!
Mitä täällä tapahtuu?
Hoitaja sanoi, että mummi on poissa. No, eipä aivan olekaan!
- Mitä? - Hän ei ole poissa!
Hän on taas keskuudessamme!
- Mitä nyt? - Hän on mahdollisesti kuollut.
- Mahdollisesti? - Asiaa tutkitaan vielä.
Minä menen katsomaan.
Tätä ei juuri koskaan tapahdu.
Nyt hän on poissa.
Minun on pakko saada tietää.
- Johtuuko se hiuksistani? - Juuri niin. Se johtuu hiuksista.
Sinulla on homohiukset.
- Joko mumminne...? - Kahdesti.
Huono säkä!
- Oletteko kunnossa? - En tiedä. Se on outoa.
Tiedän, että hän on poissa, mutta minusta ei tunnu siltä.
- Ehkä hän ei ole oikeasti poissa. - Kyllä on!
Me tarkistimme. Monta kertaa!
Tarkoitin, että kukaan ei ehkä todella poistu luotamme.
Äitini kuoltua minulla on toisinaan ollut tunne-
-että hän on aivan vieressä.
Parhaaseen koulukaveriini Debbieen iski salama minigolfkentällä.
Mutta aistin aina Debbie-väreitä käyttäessäni keltaista lyijykynää.
Minä kaipaan häntä.
- Tahdotko tämän, Phoebs? - Kiitos.
Teroitin hänet tänä aamuna.
Minä en usko tuollaiseen. Kuollut on kuollut. Madonruokaa!
Chandler näyttää siis homolta?
En tiedä kuka tämä on, muttei ainakaan Debbie.
- Arkunhan piti olla suljettu. - Voi hän silti näyttää nätiltä.
- Pääsisitkö mitenkään tuonne? - Eiköhän se onnistu.
Hammasrautani!
- Kun minun aikani joskus koittaa... -lsä!
Kuuntele nyt.
Kun minun aikani koittaa, haluan tulla haudatuksi mereen.
Mitä?
Tahdon tulla haudatuksi mereen. Se vaikuttaa hauskalta.
- Määrittele "hauskuus". - Voitte tehdä päiväretken.
Vuokraatte veneen, otatte eväät...
Ja heitämme ruumiisi mereen. Sepä vasta hauskaa.
Kaikki luulevat tuntevansa minut. "Kyllä Jack Geller tiedetään."
Ehkä he kuoltuani sanovat: "Haudattiin mereen? Kappas!"
- Niin he luultavasti sanovat. - Se olisi mukavaa.
- Hei kaunokainen. - Hei.
- Olen pahoillani eilisestä. - Ei se mitään.
Usko pois, muutkin ovat tehneet saman virheen.
Hyvä on sitten.
- Mikä minussa sitten oikein on? - En tiedä.
Sinulla vain on sellainen...
-...piirre. - Piirre. Aivan.
Se on harmi, koska sinä ja Lowell olisitte olleet hyvä pari.
Lowell? Talousosaston Lowell? Häntäkö sinä ajattelit?
- Miksei? Hän on söpö. - Niin.
Mutta ei palkkatoimiston Brianin veroinen.
- Onko Brian...? - Ei! En minä tiedä.
Jos joutuisin treffeille miehen kanssa, hän olisi parempi valinta.
Minusta sinä et oikein vastaa Brianin tasoa.
Anteeksi vain.
Enkö muka pystyisi saamaan Briania?
Kyllä minä Brianin saisin, usko huviksesi.
En minä ole.
- Sopiiko tämä? - Ei.
Olen näyttänyt joka ikisen mekon.
Jollei mummia lähetetä matkaan keltaisessa housupuvussa-
-valitkaa viininpunainen.
- Hän olisi itse hylännyt nämä kaikki. - Totta. Viininpunainen.
Hyvä valinta. Tulen ulos.
Odota! Kengät vielä.
- Sopivatko nämä? - Ne ovat arkikengät.
Ovatko kaikki muut siellä juhlavampia?
Korko saisi olla kapeampi.
Viininpunaisia juhlakenkiä meiltä ei löydy.
Voin suositella hopeanvärisiä.
- Niiden on oltava viininpunaiset. - Ellemme ota toista mekkoa.
Ei, ei, ei!
Varastosta saattaa löytyä.
- Voi luoja! - Onko kaikki hyvin, kultaseni?
Kaikki hyvin. Löysin vain mummin kätkön.
Oletteko jo valmiita?
Äiti käski pitää hiukset vapaina. Korvat eivät ole paras puoleni.
Sitä minäkin usein mietin.
Anteeksi, että olen myöhässä. En löytänyt korvasia.
- Tarkoitatko korviksia? - Mitä minä sanoin?
- Ovatko nuo ne kengät? - Paolo lähetti ne ltaliasta.
Eikö täältä saa kenkiä?
Olemmeko valmiita?
Ollaanpa sitä hienoina.
Se johtuu tuollaisista heitoista, vai mitä?
- Se oli todella kaunis tilaisuus. - Niin oli.
Tule tänne kultaseni.
Sinun taitaisi olla aika ryhtyä käyttämään yövoidetta.
- Mitä? - Ei mitään.
Päällystakkisi kuulostaa aivan urheiluselostajalta.
- Giants-Cowboys-matsi! - Katsotko matsia hautajaisissa?
En, muistotilaisuudessa vasta.
Sinä olet hyvin pelottava mies.
- Voi ei, uudet Paolo-kenkäni! - Kunpa ne eivät olisi pilalla.
Onpa hieno päivä!
Sään puolesta siis.
Niin, ilma ja puut.
Vaikka mummi on poissa, ilmassa on jotakin melkeinpä...
- Ross. Oletko kunnossa? - Ei hätää.
Pahin pelkoni vain toteutui.
Älä hermostu. Tarkistan vain, onko sinulla lihaskouristus.
- Mitä nyt? - Yksi vyönlenkki on jäänyt väliin.
- Ei, ei, ei. - On se kouristunut.
Ota tästä, kultaseni. Sain niitä golfvammaani.
Kiitos, äiti.
Anteeksi. Olen Andrea, Dorothyn tytär.
Minä olen Chandler, enkä tunne ketään Dorothya.
Kukas se sieltä tulee! Miten voit?
Voin mainiosti.
Mahtava olo.
Pillerit taisivat tosiaan tepsiä.
Eivät ensimmäiset kaksi, mutta ne toiset kaksi...
Minä rakastan teitä.
Te olette mahtavia. Minä rakastan sisartani.
- Rakastan Phoebea. - Miten mukavaa.
Hei Chandler! Rakastan sinua kaveri.
Ja jos haluat olla homo, siitä vain. Ole homo!
Ei se minua haittaa.
Olit oikeassa.
Rachel!
Sinua minä rakastan eniten.
- Tiedätkö, ketä minä rakastan eniten? - En tiedä.
Sinua!
Et sinä tajua!
- Mitä sinulla siellä on? - Kuulolaite.
- Mikä on tilanne? -1 7-14 Giantsille.
Upeaa!
Phoebs. Saisinko keksin?
Isoäitisi olisi vihannut tätä.
Totta kai, omia hautajaisiaan.
Ei. Hän valittaisi: "Ostit vääränlaista kinkkua."
"Ostit liian vähän kukkia." Jos olisin ostanut enemmän, hän sanoisi:
-"En kaipaa kukkia. Olen kuollut!" - Kuulostaa mummilta.
Tiedätkö, miltä tuntuu varttua-
-niin ylikriittisen ihmisen kanssa?
Voin kuvitella.
On ihme, että äidistäsi tuli näin myönteinen ja kannustava.
Se on tosiaan ihme!
Kerro minulle jotakin, äiti.
Jos saisit tilaisuuden tehdä toisin, kertoisitko hänelle?
Kertoisinko mitä?
Miten hän teki sinut hulluksi arvostellessaan ihan kaikkea.
- Kuten vaikka kampaustasi. - En ymmärrä, mihin tähtäät.
Olisiko kaikki paremmin, jos olisit kertonut hänelle totuuden?
Ei.
Joskus on parempi vaieta. Minusta sopu on mukavampaa.
- Otatko lisää viiniä? - Taidan ottaa.
Nuo korvakorut pukevat sinua.
- Kiitos. Ne ovat sinun. - Ne kuuluivat mummille.
Nyt minua masentaa!
Entisestään.
- Kuka tämä pieni alaston kaveri on? - Se olen minä.
- Katsokaa pikkuista. - Niin.
Aivan. Se on minun penikseni. Ollaanko jo aikuisia?
- Keitä nuo ovat? - Ei aavistustakaan.
Tuossa keskellä on mummi.
Katsotaanpa. "Minä ja porukka Java Joe'sissa."
Olet isoäitisi näköinen. Miten vanha hän oli tässä?
"1 939." Hän oli noin 25-vuotias.
Näyttää hauskalta joukolta.
- Katsokaa! Tässä on Monica alasti. - Näytä.
Ei. Siinä olen taas minä.
Kokeilin yhtä juttua.
- Hei, Lowell! - Hei, Chandler!
- Miten talousosastolla menee? - Karnevaalia ilman paperihattuja!
- Entä teillä? - Hyvin menee. Kuule...
Kuule, en tiedä mitä Shelly kertoi, mutta en ole sellainen.
- Niin minä hänelle sanoin. - Niinkö?
- Näkeekö sen? - Useimmiten.
Meillä on eräänlainen tutka.
Eikö minulla mielestäsi ole... piirrettä?
Omieni puolesta sanoisin: ei.
Mutta ystäväsi Brian palkkatoimistosta on.
- Niinkö? - Etkä yllä hänen tasolleen!
Vai niin! Jos haluaisin Brianin, voisin kyllä saada Brianin.
Hei, Brian!